Разделяме се със
Ситъл, сбогуваме се с планините, с езерата, с хубавите морски гледки, с
чайките, с ракуните със скандинавските къщи, потънали в зеленина и с тяхните кротки тихи обитатели. Разделяме се
с всичко, което в нашето съзнание е свързано с името Сиатъл.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjbOl62IbDx0IaenH7mJQEiI-s7Hb8btGmEdrw9bg5xi-bI6VVIZGGQdpppIrNoTLs03oPAMMbi08A3mqpAtZ9d83KMBYn2b_p0JWJPHk1wnkPD9bS2z5aCw5GSwXU4PTWUkPhyphenhyphen0Lb6D3I/s320/WP_20170616_14_01_44_Pro.jpg)
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhdUMTnrM9ex2Mas5kbyrdSAtOTzcsbCxgelrkq-6KKOMi0hZrVbKD_STQFD8HSWfTRV3qC6YbNhIXPVhYzwat6x6-FbR6qd89cBTjdBsQlppFVINviQRij3KWAVMwDFBAssSX8miRnhcM/s320/WP_20170616_14_00_31_Pro.jpg)
Ами хубавата нова
оперна сграда, ами Бенароя хол? Те бяха построени след като дойдохме тук и станаха
част от нашето най-голямо удоволствие.
Над сините води на Пюджет саунд се издигат заснежените
хребети на Олимпиците. Великолепни залези могат да се видят там.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjOH4-ffdx1MfBgrBCoC6T5tjB2fpL1VcteTnsInEdlNPmQnTITM9WdjhtmyC90MOyYOvnqgFLE1ENxBiyYPxN5fiZYXjB67Sm1Cgy563_-RCr4O6R2qbaRDLTTbdb8iU9yUYiYFDukeR0/s320/WP_20160424_029.jpg)
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEh-znqPN5O2O7gwlx-Qp6IFUrJRmWvvcT_04MJcBUcVRWkGr5Pa_gfsEK-tzezs-stGKecDOL8qYR1kYcvrrnhUlgZFS3p34IaQPmzM92SUXr_e8_eoVq8QBq2_dJw1p7l3zGjMEQc5oLk/s320/WP_20170904_17_57_09_Pro+%25284%2529.jpg)
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjOH4-ffdx1MfBgrBCoC6T5tjB2fpL1VcteTnsInEdlNPmQnTITM9WdjhtmyC90MOyYOvnqgFLE1ENxBiyYPxN5fiZYXjB67Sm1Cgy563_-RCr4O6R2qbaRDLTTbdb8iU9yUYiYFDukeR0/s320/WP_20160424_029.jpg)
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEh-znqPN5O2O7gwlx-Qp6IFUrJRmWvvcT_04MJcBUcVRWkGr5Pa_gfsEK-tzezs-stGKecDOL8qYR1kYcvrrnhUlgZFS3p34IaQPmzM92SUXr_e8_eoVq8QBq2_dJw1p7l3zGjMEQc5oLk/s320/WP_20170904_17_57_09_Pro+%25284%2529.jpg)
Сиатъл се разраства като огромна гъба. Небостъргачите в
Даун таун се утроиха и са от хубави по-хубави. Нов тунел ще замени скоро
виадукта на Интерстеит 99.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjFZDrEfxDSmX6I2UypDs_enptpN2jh98Nh_42wjlCTgcZCfeG5xnvkrywmSTEZ3KkJbg0m0ZTpCsk2zmiZHuoxYSrbH87Ls3CHP7SkEHmXovcdGOjsmJONTc_2bPJwe6rWJSQIsbLHFcc/s320/IMG_0974.jpg)
На мястото на грозното бетонно творение, което
скрива гледката на морския бряг, ще се появят градини, нови ресторанти и
магазини. Градът се превръща в притегателна сила за всички млади американци.
А ние го напускаме
точно сега, след като сме живели тук цели двадесет и три години.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEg9x5-bpjyXIXiwChyphenhyphenqehiUTYvQuC8EFVCtwFu_Il0P4zIogRqj-9ytW1ToRkZ36XERG4-6FJFfuXAPoc5RWe9P6IgEvBN069BV37RZ9lIRIVAF78PWytkfT5cvM3vmUPJaIcr05-qFC9Y/s320/WP_20160508_122.jpg)
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEi8otuJ_zv9MFEMbRLgKP4K8d_Qd01TDR9dfXvd6kqQK5hzqoByPyMQXP7zpJbU9mQldn41WLi7NTZw0Fr1C35CovpF2F-5awixj0Y1o19rvCLy3DK_g4tyAo_wNQ7yT9V4SqAXOC618_Q/s320/WP_20160427_005.jpg)
Благодарим ти Сиатъл за хубавите дни, но ние отново стягаме куфарите. Този път с нас тръгва цялото домашно оборудване. Такова голямо пренасяне нe се е случвало.
Защо? За кога? За колко?
Не знам, така сме кодирани. Пътуваме по света или се
местим непрекъснато. От родната къща отидохме в наше семейно жилище, от там в
Мозамбик за две – три години и обратно. След време пак в Африка – Ангола и пак
обратно в блоковите жилища. Решихме да ги сменим с къща. Старателните промени и
подобрения не ни плениха за дълго. Само след няколко месеца извадихме куфарите
и „вдигнахме платната”.
Преместихме се чак Сиатъл, в най-северозападния щат на САЩ. Градът ни плени и приюти новото семейно гнездо.
Избрахме къщата с най-широкия южен прозорец, за да хванем всеки оскъден слънчев
лъч.
Пролетта и лятото са великолепни, но те са само четири
месеца, след които идват над двеста
дъждовни дни. Вярно е, че градината с цветя и храсти около къщи е добре
поливана цели шест месеца, но ние не сме растения, как да се отървем от дъжда?
Комфортът на цивилизацията не ни спасява. Вече искаме
открито синьо небе с много слънце, свежест и топлина. Не искаме чадъри и
непромокаеми дрехи.
А за къде сме тръгнали? За кога?
За Аризона, топлият слънчев щат. Колко е хубаво да станеш сутрин и да се потопиш
в басейна. Да седиш с мокър бански костюми за прохлада и да си пиеш кафето.
Знам какво ще чуя.
- Вие луди ли сте,
как ще живеете при 30°С четири месеца? На тази възраст хората ....
- Ние вече десетина години прекарваме там летата и ни
харесва. Ще поживеем и ще видим, но... няма връщане, това е „последният влак”.
Не, не е последният, за него не мисля, той е грижа на Всевишния, а моята е
колкото мога повече да взема и дадем в моя живот.